Babe: Den Kække Gris kommer til byen
Og... den bedste fårehund i hele landet var en Gris.
National fårehunde Mester A.H. Hoggett og "GRIS"
Den første fare for den hjemvendte helt...
var hans rygte.
Smiger kan gøre dig helt kåd.
Dem, som engang så dig som en gemen svinekotelet...
råber nu kun på, at være dig nær.
Hr.!
Se, hr.! Op mod himlen!
SKINKE
MESTER
Undskyld mig, hr. Hoggett.
Hr. Hoggett. Din gris...
Kan du holde grisen op til ære pressen?
Kig denne vej!
Vis os grisen!
Landmandens bedrifter og hans usædvanlige gris...
blev kendte også i fjerne lande.
Invitationer kom alle steder fra, for at åbne markeder...
for at demonstrere fårehyrdening...
og, sandelig, for at møde dronningen.
Men Arthur Hoggett var en stille mand.
De største fornøjelser fik han ved, at arbejde på gården.
En morgen gik han ud for at reparere vandpumpen...
og på en eller anden måde fik Babe den idé, at han kunne hjælpe.
Men skæbnen kom i dette øjeblik, og...
grisen stod til at lære om fortrydelse afto ubarmhjertige ords mening:
"Hvis bare."
Hvis bare han ikke havde været så skødesløs.
Hvis bare vægten afgrisen og afpumpen ikke havde oversteget landmandens vægt.
Hvis bare landmanden ikke havde ramt forhøjningen på vejen op...
eller fået fingeren i klemme på toppen.
Hvis bare pumpen ikke var faldet af...
og hvis bare den stakkels landmand havde haft åndsnærværelse nok...
til at holde fast i rebet.
Boss?
På intet andet tidspunkt i hans korte liv...
havde grisen ønsket mere, at hans ord kunne blive forstået afmenneskerne...
for bare at kunne sige: "Undskyld, boss".
Undskyld, boss.
Selv før hendes Arthurs ulykke...
var fru Hoggett uophørlig travl...
geskæftig med at bage, henkoge og sylte...
men nu, at skulle tage sig afsin mand og betale regningerne...
fandt hun livet meget mere udfordrende...
end hun nogensinde havde drømt om.
Inden længe, dukkede to mænd op.
To mænd ijakkesæt.
Mænd med blege ansigter og tomme øjne.
Sådanne mænd kunne kun være fra et sted: banken.
Hvor er det?
Ja.
"Kære hr. Arthur Hoggett...
"...stedfortræder for din gris.
"...fårehyrdeopvisning.
"Gratis flybillet, indkvartering...
"og rundhåndet honorar."
Arthur! Et rundhåndet honorar!
Se! Ser du?
Gris!
Kom, kære. Der kaldes på dig.
Han er her ikke.
Babe!
Babe er her ikke.
Du kan ikke ændre hvad der skete, men du kan gøre det godt igen.
Bossen er på randen til at miste gården.
- Vi bliver alle sendt væk. - Hvem ved hvor vi ende.
Ikke alle mennesker er så rare som vores.
- Men hvad kan jeg gøre? - Ingenting!
Du er en fåre-gris. En mester.
De vil nok have dig til at passe fårene.
Du kan ikke rejse. Du er min lykke gris.
Gris!
Arthur! Kald på den ulykkelige tingest.
Kom, gris!
Nå, så må jeg afsted.
Du bliver ikke alene. Du vil være sammen med bossens kone.
Du vil være i selskab med en seriemorder!
Rådfør dig ikke med din egen frygt.
- Vil du tisser før du skal afsted? - Nej tak.
Kom så, gris.
Men jeg har brug for denne gris.
Han er min lykke gris.
Uden ham er jeg død.
Død! Livløs! Uddød! En and afgået ved døden!
Ind med dig.
Kan du komme med mig, Fly?
Jeg ville ønske jeg kunne, men det er dig de vil have.
- Vil du ikke nok? - Stop det. Du er en modig gris.
I denne usikre verden...
begunstiger heldet den modige.
Havregrød om morgenen. Ingen sukker. En smule salt.
Te. Ingen mælk, kun citron.
Jeg tror det er alt.
Så er jeg kørt.
Esme?
Vær ikke urolig. Jeg lader ingenting ske med din gris.
Og så, kære venner...
tog grisen og landmandens kone...
på eventyr ud i den store verden.
GÅRD & INDHOLD PANTHAVER SALG
Hvad følger, er beretningen om deres katastrofale eventyr...
og om hvordan et venligt og roligt hjerte...
kan forbedre en sørgelig verden.
Red gården, Babe!
Skrub af... Det er ingen gård!
Undskyld mig, drenge.
Ser du den fede, frygtløse flyvende ting?
- Nogen idé om hvor den er på vej til? - Følg os.
Godt. Følg dem.
- Undskyld mig, men jeg tænkte på... - Jeg har travlt.
- Jeg tror, jeg har mistet mit menneske. - Jeg arbejder her.
Capisce?
Er du ikke en lidt mærkelig udseende hvalp?
Jeg er ingen hvalp. Jeg er en fåre-gris.
Mit menneske er væk, jeg er sulten, og jeg skal redde gården.
Det var dog tragisk, men ser du alt det derovre?
Og alt det derhenne?
Jeg skal snuse til hver forbandet en af dem.
Jeg er en tredobbel-eksamineret snuser.
Det er i hornet, i snuden, i lugteorganet.
- Du kunne blive en snuser med den snude. - Det var pænt sagt.
Afbryd mig ikke. Nu kommer det gode.
Når du snuser den rigtige lugt, ved du så hvad sker?
Du hopper op og ned og går bersærk.
- Så kommer menneskerne løbende. - Hvorfor?
Jeg forstår det ikke, men jeg får en dusør.
- Dusør? - Mit hjertes begær. Se.
Sikkerhedsvagt, til grundetagen!
Vi har fundet noget.
Hun kunne være min mor.
Uhyggeligt, er det ikke?
Esme Cordelia Hoggett?
Gudskelov.
Min gris er her ikke og der er kun et kvarter til mit fly FF-115.
Det er i den anden terminal...
men uden den velsignede gris giver det ingen mening.
- Frue, vi har grisen. - Så lad os skynde os.
Hvis vi mister FF-115, så når vi ikke 16: 15 forbindelsen.
Hvis vi mister den, så kommer vi for sent til markedet.
Det er det ældste af alle landets markeder, og i dag er sidste dag.
Det vil slutte og vi får ikke honoraret.
Og banken vil ikke godtage "jeg nåede ikke mit fly" begrundelsen.
Det vil være det. Forbi. Arriverderci, gård.
Stakkels Arthur vil blive aldeles...
ødelagt.
Esme Cordelia Hoggett, vi tror...
du bære illegalt stof på dig.
At være toldembedsmand...
giver bemyndigelse til, at udføre visse... procedure.
Vær så venlig at træde ind i kabinen og tage tøjet af.
Undskyld?
Naturligvis, det blev bevist, hævet over enhver tvivl.
Esme Cordelia Hoggett var ingen forbryder.
Men de havde mistet deres alt afgørende forbindelse...
og hvad gjorde tingene værre...
var, at de skulle vente et par dage på deres fly hjem.
De kunne ikke komme frem, og de kunne ikke komme tilbage.
De var strandede.
HOTEL MOTEL VEJVISER
Du tager ikke imod kæledyr?
Men han er kun en lille gris.
Den er mere som en hund.
Men den er nærmest menneskelig!
Skrub af, frue.
Det er ingen gård.
Undskyld mig.
Flealands hotel, et par blokke syd.
Der vil du være velkommen.
Esme Hoggett studerede den fremmedes ansigt...
Mange tak.
...og spekulerede på, hvad have fremkaldt denne uforventede venlighed.
Hvilken slags foretagende tror I det her er?
Jeg behøver et værelse til mig selv...
og... den... lillebitte gris.
Er du skør? Dyr her?
Hvad får dig til at tro, vi tager mod dyr?
Hvilken slags foretagende tror du det her er?
Om jeg er klar over by reglementet?
Om jeg er ene om at bryde loven? Absolut ikke.
Er du hørebesværet? Gå væk!
- Hvor længe ønsker du at blive? - To dage.
- Vil et loftskammer være nok? - Jeg troede du...
Det var til naboerne. Hjerteløse feje mennesker.
Hvor kan disse stakkels kreaturer være?
- Er han sturen? - Åh ja. Ligesom dig og mig.
Om vi sørger for måltider? Nej.
Men er der en bekvemmelighedsforretning? Ja. To blokke syd.
Og den gyldne regel? Åbn aldrig hoveddøren.
Hvorfor? Det kunne være en inspektør.
Pas på trinet.
Og i tilfælde af, man mangler noget?
Så bank på døren til venstre.
Hvem bor der? Det gør jeg.
Hvor er toilettet? For enden af trappen.
Om vi sørger for håndklæder?
Er det en hunderace? Er du en hvalp?
Flealick! Du ved ikke hvor den har været.
- Gør vi, Alan? - Nej, Nigel.
- Katteagtig. Er du en kat? - Ser jeg ud som en kat?
Jeg er nærsynet. Jeg ser knapt. Hvis du er en kat, så skrub af.
Miskat! Du har ikke noget, at gøre på denne etage!
Ingen katte på denne etage.
Punktum og basta!
Hvor er mønttelefonen? I hallen.
Kun lokale samtaler.
Og hvor skal den lille gris være hele tiden?
På værelset.
Og hvor gør den lille fyr sine fornødenheder?
I kattebakken.
Hvem tømmer den?
Det gør du. Nogen spørgsmål?
Hvor kan jeg foretage en udenbyssamtale?
To blokke syd.
Bliv, gris.
Babe så udover disse uhyre omgivelser...
så rig på mennesker og andre kreaturer...
og spekulerede på, hvornår han skulle møde sit første får.
Så kom tanken til ham.
Måske det ikke var fårehyrdening.
Måske det var noget andet.
Ligemeget hvad...
på dette sted med de mørke hjørner og umådelige muligheder...
så følte grisen sig sikkerpå, at han nok skulle finde ud afat blive forløst.
Kan jeg hjælpe dig?
Hvad laver du?
Undskyld mig?
Vent lige et øjeblik.
Den tilhører bossens kone.
Kom tilbage!
Vent!
- Hvis du ikke er en kat, så bliv og snak. - Desværre.
Vi kommer ikke meget ud. Nig og Als nerver er nervøse.
Mig, på grund af hofterne. Vær ikke en fremmed.
Vær så venlig at åbne.
Åben den dør!
Har du et problem, skat?
Hvem er det, kære?
Det er en slags skaldet, lyserød, hvid tingest.
Vis ham ind.
Jeg ville gerne have tasken tilbage.
Lyserød! Se den lille fyr.
Vil du knuse hans hjerte?
Men den tilhører ham ikke.
Jeg ved kun hvad jeg ser:
Tug kommer med tasken, han gør sit job, samler ting...
og du braser ind anklagende og stiller krav.
Jeg så dig ikke med tasken.
Hvem sagde til dig, at den var din?
Jeg går ikke uden tasken.
Jeg tror ikke min bror Bob, den store banan...
er færdig med at forklare hvordan tingene fungere her.
Jeg må advare dig: Jeg er lille...
men jeg kan være glubsk hvis jeg bliver provokeret.
Og hvad har vi her?
Jah, vi er i forhandling...
med dette nøgne, lyserøde individ.
Han er af udenlandsk herkomst, deres nåde.
Muligvis fra en anden planet.
Din vrøvlende tåbe.
Dette er et altædende pattedyr, rettere sagt et hovdyr...
en ligegyldig race uden noget formål...
end at skulle ædes af menneskerne.
Denne langsomme, uden hænder, helt utiltalende mudder-elsker...
er en gris.
Til deres orientering...
så er jeg en fåre-gris, og jeg er blevet sendt her for at redde gården.
Når jeg tænker på det, så skulle jeg gøre det nu.
Og hvis du ikke kan sige noget sødt, så sig hellere ingenting.
Så, vil dette lille lyserøde "måltid"...
fuldende sin skæbne, i ordenes forstand?
Vi får se.
Jeg har det meget ubehageligt med denne samtale.
Jeg vil have tasken tilbage. Gå væk fra mig!
Onkel Fugly!
- Vær så venlig at lade mig komme ud. - Onkel Fugly!
Der har været en tyv ovenpå.
Kan du tro det?
Esme Hoggett, Fugly Floom.
Onkel Fugly, Esme Hoggett.
- Måske vi skulle ringe efter politiet. - Intet politi.
Ingen myndigheder. Det ville være enden på dette sted. Det forstår du sikkert.
Jeg ringede til min Arthur for at sige, at i det mindste så var grisen i sikkerhed.
- Ovenikøbet... - Det er mit menneske!
- Vi har fundet dit tøj. - Jeg er ligeglad med tøjet.
Jeg kan ikke tage hjem uden grisen.
Fik du det?
For circa fem minutter siden, gik en ting som lignede en gris ud.
Hvor gik han hen? Til venstre ved Kanal Gade og så mod stranden.
Mange tak.
Hvad er det?
Det lyder smukt.
Åh, det er skønt.
Kaos Teorien
Gris!
Hvem kalder du for gris?
Ikke dig. En anden gris.
Min mands gris.
Hvad har du i tasken?
Giv mig den!
Åh, kære.
En Champagnemiddag
Husets Specialitet
Show biz er måske ikke helt så ærefuldt som fårehyrdeopvisning,
men grisen var villig til, at blive latterliggjort...
hvis det kunne bringe orden i tingene i Hoggett Dalen.
Latter og Klapsalver
Ikke gennemstegt
Dyrene fortalte ham, at hvis alt gik godt...
så ville der være en stor belønning.
Hvornår bliver jeg betalt?
En Afskedssalut
Hr., jeg må gå. Hvornår får jeg min belønning?
Jeg sagde, bliv under bordet!
Okay.
Tag dine hænder væk!
Det er en fejl! Jeg er bedstemor!
Vil nogen hjælpe! Ring til landmand Hoggett!
Usædvanligt show forbi! Gør det efter!
Hjælp!
En Gris bliver klog
Sig mig lige.
Der er ingen belønning, er der?
Var der nogensinde sådan en ting?
Lille lyserøde tingeste, det her er byen.
Som Bob altid siger...
Det hele er illusion... alt er sygt, og for tabere.
Nej, sådan var det ikke.
Dette vrøvl om ingen i går og ingen i morgen...
Alt hvad du har, er den aktuelle "nutid".
Fortiden er væk, og hvad angår fremtiden...
Ingen garantier, min lille grisse.
Det er en hunde-æder-hunde verden og der er ikke en hund for meget.
Så pas på dig selv.
- Forstår du meningen? - Jeg er ingen grisse.
Hvad som helst, min søde.
Jeg er ikke nogen som helst grisse. Jeg er en gris sendt ud på opgave.
Det er hårdt hvis du er en gris alene i byen.
Den kan efterlade dig tom.
Og hvem kan du betro dig til?
Hvor var bossens kone?
Han prøvede at genkalde Fly og Rex, og deres trofaste ord...
og han prøvede hårdt...
men han mindedes kun knapt ansigtet afsin elskede boss.
Gården var begyndt at falme.
Den var blevet en behagelig drøm...
et ekko.
Er du okay, Thelonius?
Thelonius?
Jeg kunne ikke vække ham. Jeg prøvede.
Men han ville ikke vågne op.
Han kommer tilbage.
Ham selv kommer altid tilbage.
Thelonius?
Forsigtig.
Lad ham være.
Lad os se.
Vent lige lidt!
Det ser godt ud.
Bare sæt mig af her. Det vil være fint.
Tak for turen.
Håber du får den operation til din vinge.
Ikke at være i stand til at flyve langt...
og med alle de familie tragedier du har oplevet...
Vær ikke bekymret. Vi ses.
Farveller...
ædle and.
Du er klar til landing.
Her kommer jeg. Flapperne ned!
Perfekt.
HOVEDSTADENS SKYDEKLUB
Gris!
Det venligste hjerte
Ved mørkets frembrud, alt Babe bekymre sig om...
alle de forstyrrende stemmer i sit hoved blev overgået afen vedvarendejamren.
Mad.
Babes mave lavede sådan en larm...
at han begyndt at tro, den talte med ham.
Mad!
Er der nogen som har noget mad?
Nogen som helst?
Hund, har du noget spiseligt, en lille godbid?
Vi har et tæppe med spaghetti rester.
- Vi kan ikke blive ved at slikke tæppet. - Nej, Nigel.
Hej, katte!
Hvad med dig?
Ingen, ingen, ingen mad, ingen mad
Ingen mad, ingen mad, vi har ingen mad
Så bliver jeg "meget livlig".
Jeg ved hvor der er mad i store mængder.
Skal vi udenfor? Uden menneskerne?
Det kunne blive farligt, med dødelig udgang.
Vi holder os til skyggerne, skat.
Det er kløgtigt.
Vent lige lidt!
Hvor er maden? Jeg må spise!
Dæmp stemmen.
Jeg vil simpelthen gøre hvad som helst.
Vær "svin-og-æd".
Hvad kan du? Du har ingen hænder.
Hvad kan jeg? En masse.
Ja, sikkert.
Jeg kan samle får!
Gå hjem, kære. Du gør dig selv til grin.
Vent lige et øjeblik. Jeg tror, jeg måske har nogle får han kan samle.
- Gør du? - Jeg viser dig dem.
Lige her, bagved væggen...
er det der de har fårene.
Jeg åbner lige hullet.
Åben, det er en Bob-ordre.
De er herinde.
Border Leicester eller Skotske Sorthoved?
Pit bull og Doberman pinscher. Meget eksotiske racer.
Hvor vil du have dem hen?
Det er op til dig. Bare hold dem optagede til vi har fået fat i fornødenhederne.
Okay.
Hallo?
PAS PÅ VILDE HUNDE
Er der nogen hjemme?
Er der andre hjemme?
Du må vide meget lidt om det virkelige liv.
Medmindre, selvfølgelig, at du ønsker at begå selvmord.
Jeg er på udkig efter...
nogle får.
Jeg advarede dig.
Mæh, vædre, hunfår!
Mod din race, din uld, din flok må du være tro!
Mæh, vædre, hunfår!
Hernede, skat.
Vær forsigtig.
Jeg vil gøre ham skør!
Lad mig komme ind!
Vær så sød!
Hvem som helst!
Lad mig komme ind!
Åbn døren!
Kæreste, bliv nu ikke nervøs.
Det er ikke indbildelse. Der foregår noget.
Hortense, du går glip af operaen!
Jeg fanger mig!
Noget brød igennem rædslen.
Flagrende brudstykker afhans korte liv...
tilfældige begivenheder som førte ham til dette...
hans tilintetgørelse.
Da rædslen gav op for udmattelsen...
vendte Babe sig mod sine angribere, hans øjne fyldtes med et enkelt spørgsmål:
Hvorfor?
Det er hvad der sker, Alan, udenfor.
Det er tiderne, Nigel.
Skatter, kom denne vej.
Vær venlig, hvem som helst, giv os en hånd!
Rar hr.?
Kan du hjælpe mig?
Jeg er blevet smidt ud og jeg har ingen steder at være.
- Men hvordan? - Vær så sød.
Jeg ved, du er anderledes end de andre.
De, som havde med mig at gøre, lavede tomme løfter...
men de er alle falske.
Jeg fryser.
Og jeg er bange og forfærdelig træt.
- Hvor er jeres mennesker? - Mine tilhører nogle andre nu.
Nogle yngre og smukkere.
Jeg har aldrig haft et menneske.
Jeg er sulten.
Mine mennesker smed mig i en sæk og derefter i floden.
Min mave gør ondt.
Prøv ikke at tænke på det.
Hav medlidenhed med os.
Vi er de fortabte og har ingen steder at gå hen.
Det er dejlig varmt indendørs.
- Nej det er ingen god idé. - Men de...
Ingen-vrøvl.
Kunne det være mad?
Vær barmhjertig.
Stille.
Du bringer alle mulige problemer.
Måske hvis vi alle gik indenfor og stillede op...
er jeg sikker på, at der vil være nok.
Du taler som har du loven i din mund.
Jeg ville sige han har.
Jeg ville gerne byde på en løsning...
som jeg er overbevidst I alle kan holde jer til.
Alt hvad grisen siger, er godt.
Nogen imod idéen?
- Nej! - Alt hvad grisen siger!
Andre?
Det er fint med moi.
Ellers andre?
Den er stadig kun en lille gris.
Nå, ryst min pels.
Dette genkalder de store dage...
da jeg var ør af mine privilegier.
Jeg have mit hår formet og mine negle trimmede.
- Snyltere. - Rakkerpak uden mannere.
De vil svine ustyrligt, vil de ikke, Alan?
Ustyrligt, Nigel.
Svin.
Jeg vil have at du bære dette halsbånd.
Det er ikke nødvendigt.
- Jo, det er. - Du er meget rar, men...
Jeg er alt andet end rar.
Jeg er forpligte til at være ondskabsfuld.
Så skulle du skifte arbejde.
- Det kan jeg ikke. - Jo, du kan.
Det ligger i blodet. Vi var engang krigere.
Nu er kun driften tilbage.
En morderisk skygge ligger i min sjæl.
Så...
- Skulle jeg have ladet dig drukne? - Det ville de fleste.
Hvis du bærer mit halsbånd, vil det gøre mig stolt.
Tak grisen.
- Tak, gris. - Det var så lidt.
Tak grisen.
Mange tak, gris.
Du er meget velkommen.
Tak grisen.
- Tak, din lille tingest. - Det var så lidt.
Tak grisen.
Hej! Du!
Tak.
Og lidt til dig.
Tak...
Deres nåde.
Tak, Thelonius.
Okay, folkens, cafeteriet er lukket!
Jeg er stadigvæk sulten.
To karameller mætter ikke meget.
- Hvis bare der ikke var så mange katte. - Vil nogen slå hunden?
Pas på, missekat!
Skrub af, røv-snuser!
Chefen har noget at sige.
Måske katte og hunde...
kunne være lidt flinkere mod hinanden.
Det er bestemt at alle katte og hunde...
skal glemme deres instinktiver og fanatisk afsky mod hinanden...
og at alle kreaturer, store som bitte små, skal være af ens statur...
med ret til frihed og retfærdighed...
Som ingen kan benægte...
og det gælder for os alle.
Jeg er stadig sulten.
Min mave...
den føles helt... tingeste.
Det ved jeg, skatter.
Vi gjorde hele arbejdet. Vi skulle have en større del.
Nej, skatter. Her.
Hvad er der galt?
Ingenting.
Og så, mine kære venner, denne venden op og ned nat...
skulle slutte med en begyndelse.
Fristedets ende
Denne begivenhed, som fletter en tråd fra fortiden med fremtiden...
formildnede selskabets trætte hjerter...
og i det mindste for en tid...
gemte de deres usikkerheder til side.
Jeg er en onkel.
To gange.
Hvem ville synes om os?
Meget få.
- Meget fint! - Tillykke, mor.
Se det lille ansigt.
- De er så søde. - De har deres fars øre.
Jeg vil slikke dem i hele hovedet.
På alles vegne, så er jeg sikker på at chefen...
gerne vil...
udbringe en speciel velkommen, så...
hør her!
Hvisjeg havde
Ord
Villejeg synge hele dagen for dig
Jeg ville synge for dig om morgenen
Gylden og oprigtig
Gris!
Roger! Stedet det vrimler.
Overfyldt med beskidte dyr.
Det er en zoo!
Ferdinand!
Gris, hvor skal du hen?
- Ferdy! - Giv mig et kys! Kom nu, Gris!
Kys, kys.
- Hvem er de tabere? - Ferdy!
Hvad sker der her? Du ser forandret ud.
- Stedet her kan virkelig ændre dig. - Fortæl mig om det.
Men jeg er med min gris. Min lykke, lykke gris!
Lille gamle Ferdy...
Endelig beskyttet og i sikkerhed.
Det bliver helt sikker en travl nat.
Jeg ser efter ovenpå.
Mit ord!
DYREVÆRNSSTYRELSEN BESLAGLÆGGELSESORDRE
Der er ingen hjemme!
Kom med.
Så, bid min hale.
Gå ikke der.
God pige.
Det er min søde pige.
Lad os gå hjem.
Nu!
Gris?
Kom med, Zootie.
Okay, nu.
Har du ham?
Træk ham ind. Kom nu, du har ham.
Okay.
Net.
Er der nogle katte herinde?
Absolut ikke. Ingen kat ville turde gå ind.
Men jeg er allergisk mod...
Du godeste! Hans dårlige hjerte!
Han tager livet af sig selv, ikke, Alan?
Jo, Nigel.
Flealick!
- Har du set flere? - Nej, det er alt.
Se lige her.
Tror du, vi kan slippe helskindet ud?
Hvad om du samarbejdede med mig?
Gør noget!
Vand!
Han har brug for vand!
Mange tak, gris!
Hvad er det her? Få det væk.
Hvad skal vi gøre med det her?
Kom nu! Lad os gå!
Flealick!
Hvad er der sket med dig?
Slip, Flealick!
Op!
Flealick?
Kan du høre mig?
Er du okay?
Bare vælt mig rundt.
Jeg har det godt, meget livlig!
De kørte den vej.
Faktisk, så tror jeg det var den anden vej.
Hvad laver du?
- Det er altsammen i hornet. I snuden. - I hvad?
- I lugteorganet. - Gris! Du er helt gået i opløsning!
"A", de er for længst væk. "B", de var ikke søde mennesker.
"C" står for kamikaze og "D" står for irrationel, som du er!
- Ferdy. - Indse det. Du er en lille gris i en stor by.
Hvad kan du gøre? Hvad kan nogen gøre? Hvorfor så prøve?
Ville du være så sød at hjælpe mig med dette?
Anden Ferdinand. Vidne til vanvid.
Fornyet Kaos
Undskyld.
Nogen gange opdager vi vores talenter helt ved en tilfældighed.
Babe, som kun brugte sin næse til det grisede formål at finde mad...
fandt snart ud afat han kunne finde sin vej gennem det tykkeste lugtelandskab.
Som morgenen brød frem, blev han som en helt duftkender.
Vi nærmere os.
Det er denne vej.
Turister.
Jeg tror virkelig, vi er her.
Jeg vidste det. De er alle døde.
- De er ikke døde. - Lad os hente dem.
Hvis vi bliver fanget, så kan vi ikke hjælpe nogen mere.
Jeg har givet mig selv en god opsang...
"Esme", sagde jeg til mig selv, "du har svigtet Arthur, dig selv og grisen".
Dommeren havde aldrig hørt én sige så mange ord på så kort tid.
Åbenbart, var det en kvinde...
med ren samvittighed og oprigtig hensigt.
Jeg brød mig ikke om grise men én blev min mands ven.
Desuden, så voksede han op på gården og havde en svaghed for grise.
Når jeg bliver løsladt, vil jeg gå gennem gaderne...
og lede efter Arthurs gris!
Sagen afvist!
Hallo?
- Det er den lyserøde! - Alt iorden!
- Tingeste! - Chef!
Jeg vidste, han ville komme.
- Vi må være stille. - Undskyld.
- Jeg vil låse op. - Okay.
I kender alle vendingen, "den fedeste overlever".
Jeg har en idé. Vi deler os i to grupper.
De hurtigste kommer med mig. De langsomste bliver og ofre dem selv.
- Ferdinand! - På den måde dør vi ikke alle sammen.
Jeg synes, det er mest fornuftigt.
Hvor er Thelonius?
Hvad laver du?
Jeg er ikke påklædt.
Men du er en orangu-tingest.
- Men jeg er ikke påklædt. - Hr. Thelonius?
Det er tid til at gå.
Det er det rene vanvid.
Tak fordi du ventede.
Hurtigt, tilbage.
Hvornår sker der mig noget rart?
Ilt.
Hallo?
Gris?
Hvad er der sket her?
Jeg ville lave et sted hvor alle kunne være.
Men hvordan kan du gøre det her?
Det plejede at være et rart kvarter.
Folkene plejede at se efter hinanden. Men nu...
Jeg er væk en nat...
med min onkel Fugly på hans dødsleje...
Din stakkel.
Hvorfor kunne de ikke bare lade os i fred?
- Hvem? - Hvad har dyrene nogensinde gjort hende?
- Hvem? - Hende!
Hende.
Rigtigt.
Tøj. Har du noget som kan passe mig?
Hvor er vores dyr?
- Jeg krydser ikke her. - Gør det, Nigel.
Det er som en gåtur i parken.
Prøv at brug alle dine ben.
Kom nu, vi er der... næsten ikke.
I den store vide verden...
er der nogen steder som virklig er sikre?
Ja, for mine babyer?
Der er et sted, men det er så langt væk.
Hvordan kommer vi dertil?
Først må vi finde mit menneske.
Kære?
Værsgo.
Roligt.
Fire ben.
To.
Det er en hund.
Og en gris.
Hej, abe.
Kom nu, Thelonius.
John?
Fru Willis.
Smerter?
- Meget lidt. - Godt.
God aften, doktor.
Tak. Ha' en god nat.
Aften.
Vi leder efter nogle dyr.
Hvilken slags?
Gris, katte, hunde, aber...
Den slags ting.
Hej! Du kan ikke gå derind.
Gris!
Så, bid min hale.
Det må være sjovt.
Hvilken overraskelse.
Jeg elsker overraskelser.
Okay, gå!
Gris?
Det er hende!
Selvfølgelig er det hende.
Men det ligner ham selv!
Thelonius, det tror jeg ikke.
Det siger jeg, det er Ham selv.
Det ser lyst ud, Ferdy.
Du kommer med mig, grisse.
- Det er ikke din gris! - Det er han nu.
Esme! Kokken har din gris!
Okay, Thelonius, lad os gå.
Grib hende, mand!
Jeg hedder Esme Cordelia Hoggett...
og jeg er kommet efter min Arthurs gris!
Er dette ikke rædselsfuldt?
TRÆK IKKE
Kom nu, Ferdy.
Kom nu, gris!
Jeg kommer.
Grib ham!
Gris!
Hvad er der galt?
- Jeg tror, jeg tabte min baby. - Hvad mener du?
Jeg må have tabt den anden.
Fald ned.
Vi finder babyen. Den skal være her.
Min baby!
Thelonius, se op!
Mange tak.
Ja, Thelonius. Mange tak.
Tak grisen.
Gris, kom øjeblikkeligt her!
Du kan ikke altid ordne tingene som de var før...
men du kan skabe noget nyt.
Det var hvad de to damer gjorde.
Hotellet blev lejet ud...
til et højest usædvanligt formål.
Pengene fra hotellet...
muliggjorde det for familien Hoggett at holde gården væk fra banken.
Vi løber om kap hjem, Alan.
Det kan du bande på, Nigel.
Og sådan gik det til, at grisen bragt to verdener sammen.
To delte verdener for at lave en ny...
på et sted, kun lidt tilbage for det tyvende århundrede.
Chimpanserne forlod show biz...
og kunne være chimpanser igen.
Som man kunne forvente, så var luften helt enig med dem.
Skønt de andre fik smag på landlivet...
så fandt Flealick pasgangen for langsom...
og begyndte atjage lastbiler.
Sørgeligt at sige...
men det gik ikke mellem pitbullen og den lyserøde puddel.
Hun rendte med en anden, og lod ham tilbage med ungerne.
Unger, I skal være skræmmende. I er krigere. Giv mig jeres knurren.
Men, far, behøver vi?
Vi vil ikke.
Og med hensyn til orangutangen...
så insisterede han på at blive på gården... med Hende selv.
Og til slut, grisen og landmanden...
blev igen lykkelige over at være i hinandens selskab.
Og tingene blev som før, mere eller mindre.
Så er det godt, Gris.
Tak for at have være med til slut.
Farveller.
Danish